Aeroportul militar Atarot
Israel 1966
Subtitrarea: B1G 4 DxNA
Citeste.
Nu ar trebui să uităm niciodată cât de tineri erau.
Tatăl meu, Stephan Gold, era cel mai tânăr comandant de unitate din Mossad.
David Peretz împlinise 29 de ani în timpul misiunii.
Când mama mea a trecut punctul de control sovietic din Berlinul de Est,
avea doar 25 de ani.
Ea a avut curajul să înfrunte un rău inimaginabil,
un om ale cărui experimente sadice a lăsat mii de oameni desfigurati sau morti
si care a devenit cunoscut sub un nume care sfidează analele medicinei.
"Chirurgul din Birkenau".
Misiunea lor era să-l captureze
si să-l aducă în Israel pentru a fi judecat.
În loc de asta, a sfârsit prin a fi mort pe străzile Berlinului de Est.
Acestia trei au îndrăznit să retrăiască cel mai mare cosmar al Israelului,
cea mai mare durere a sa.
Prin simplul fapt că au înfruntat monstrul,
au ajutat la înfrângerea lui.
Această carte este dedicată modelului meu de inspiratie.
Mama mea, Rachel Singer.
Mamă... Mamă,
sunt foarte mândră să fiu fiica ta.
Tel Aviv 2007
- David Peretz? - Da.
Mă asteptai?
Da, te asteptam.
Vreti să veniti cu mine, dle?
Să mergem.
Sunteti în regulă, dle?
Îmi pare rău. Cred că...
Când o să te opresti?
- Ce să opresc? - Din fumat.
Sunt usoare. Ce altceva mai vrei?
- Bine, curând... - Sper.
- Este bine pentru nepotul tău. - Am făcut semn.
- Asta este din capitolul 11. - Bine.
Cred că esti foarte mândră.
Da, sunt. Este o mare realizare.
Sunt foarte mândră de tine.
Sunt sigură că ajutorul tău a fost nepretuit.
De fapt, mama mai mult m-a interogat. Tatăl meu m-a ajutat.
Sunt singura jurnalistă din Israel cu care nu vorbeste.
Credeam că nu poate veni.
- Stati jos, stati jos... - La fel si eu.
Dumnezeule, trebuie să fie alegerile...
- Salut. - Tată... ai venit.
Am venit.
- Rachel... - Stephan...
În regulă, tu esti expertaă, asa că poate îmi poti spune ceva.
Cine este tipul ăsta arătos de pe copertă?
- Îmi pare rău, a fost bine? - A fost minunată.
Asta e bine. E bine.
Vreau să vă multumesc tuturor
că ati venit la sărbătorirea lansării acestei cărti minunate.
Sunt sigură că suntem cu totii încântati
să-i avem pe doi dintre eroii cărtii, aici cu noi în seara asta.
Chiar si mai încântati că unul dintre ei a fost de acord să ne citească.
Rachel Singer.
În seara de 31 decembrie a început să ningă mai puternic.
Devenise atât de izolată fată de lumea exterioară,
încât doar când a privit pe fereastră
Rachel si-a amintit că era Ajunul Anului Nou.
Erau artificii...
Ce este atât de important? Unde mergem?
- Mergem la apartamentul lui David. - David?
Știu că a venit să se întâlnească cu tine ieri.
Ce este asta?
Gelozia fostului sot, sau interesul ofiterului de informatii?
Ce voia?
Mi-a spus că a călătorit, că a predat.
Am vorbit câteva minute, apoi a trebuit să plec.
Dacă nu mă crezi, întreabă-l.
De ce a făcut-o?
Masina asteaptă afară.
- Multumesc. - Cu plăcere.
- Ai călătorit bine? - Da.
- De ce nu? - Te-ai tuns.
- Îti stă bine. - Multumesc.
- Eu sunt David. - Eu sunt Rachel.
Berlin
Stephan, ea este Rachel.
- În ce cameră dorm? - În camera mea.
Eu mă mut cu el. Camera din capăt.
- Ce spui de fata cea nouă? - E prea tânără.
E foarte drăgută. Nu ai observat?
Știi ce nu ai mai observat? Să nu îti dai seama că femeile te-au observat.
- De cât timp te cunosc? - Nu stiu.
De 2 ani. În toate locurile în care am fost, nu te-ai uitat niciodată la femei.
Poate ai ceva să spui înainte să mă urc în patul ăla?
Cred că tocmai a observat.
Asa.
Acum atacă din spate.
- De unde vii? - Argentina.
- De unde anume? - Cordoba.
- Ce făceai acolo? - Sotul meu este chimist.
Chiar că arată ca un chimist.
Nu o să se spargă, David. Dă-te la o parte.
Ce făceai înainte de asta?
Înainte să locuim în Argentina am locuit în Ungaria,
acolo unde a studiat sotul meu chimia.
În Mossad, cu ce te ocupai?
- Agent de legătură. - Ce făceai ca agent de legătură?
Traducător.
Traducător? Este prima dată când esti pe teren.
Bine.
Este bine.
Bine ai venit în misiune.
O să te astept aici.
Nu o să stau mult.
Dra Roget?
Bună dimineata, dră Roget.
Eu sunt doctorul Bernhart.
Bună dimineata, doctore.
Relaxează-te.
O să facem o mică examinare.
Dacă te simti inconfortabil, să îmi spui, bine?
- Da. - Bine.
Asta este mâna mea, iar ăsta este depărtătorul.
O să simti rece.
- Pot să te întreb câti ani ai? - 25.
De cât timp tu si sotul tău încercati să aveti un copil?
De doi ani.
Ovarele par în regulă.
Cervixul este usor retrovers.
Serios?
Da, dar asta nu afectează fertilitatea.
Asta este bine.
Aveti un accent, dră Roget. De unde sunteti?
Argentina.
Tocmai ne-am mutat aici de două luni.
De unde din Argentina?
- Buenos Aires? - Da.
Minunat.
Am fost si eu acolo când eram tânăr.
Am fost la operă.
Cum se numea...?
Teatro Colon.
Asa este. Minunat.
Trebuie să facem niste analize, să ne asigurăm că e totul în regulă.
Este în regulă?
Bine. Esti o fată curajoasă.
Este totul în regulă?
Următoarea programare este miercuri.
Scuzati-mă.
Sistemul statiilor de tren din Berlin.
Când a fost construit zidul, unele statii au ajuns în partea gresită,
în sectorul estic. Sunt închise si păzite de soldati.
Trag în plin pentru a preveni orice evadare.
Pe aici o să-l scoatem.
Statii "fantomă".
După ce trecem de problema statiei, trebuie să ne urcăm în acest tren.
Ele nu opresc.
De obicei.
Fiecare tren trece în statie în 14 secunde.
Statia e păzită tot timpul, iar accesul la scările care duc la platforma este sigilat.
Dacă reusesc, trenul va face o oprire neprogramată sub pod.
Ultimele vagoane vor fi aici. Poate ne putem ascunde aici.
Odată ce trenul este oprit, soldatii nu ne vor putea vedea de acest gard,
sau ce se întâmplă după el.
Noi vom fi de partea cealaltă a gardului,
unde nu ne pot vedea.
Dubitele vin si pleacă întreaga zi.
Noi vom fi doar o altă dubită care trece.
Odată ce ajungem în Berlinul de Vest, vom încerca să-l ducem pe Vogel la bază.
- Să găsim un avion să-l ducem acasă. - Ăsta e planul.
Tot ce avem nevoie, este "cadoul".
Probează asta.
- Cum este? - Foarte frumoasă.
Uită-te, un agent Mossad, cu multi ani de pregătire,
cu un nivel înalt de tintas, si expertă în artele martiale,
iar prima ta misiune importantă este să cosi.
Am centura neagră în croitorie.
Nu contrazic niciodată o femeie înarmată.
Îmi pare rău.
- Cum se numeste mâncarea? - Nu are un nume.
Rahat.
Acum are.
Astăzi este ziua mea.
La 10 ani voiam să învăt Mishnah-ul,
la 16 ani voiam să studiez Talmud-ul,
si la 18 ani să stau în baldachinul nuptial.
E prea târziu să facem rost de unul din ăsta.
Ai împlinit 29 de ani? Până la 30 de ani trebuie să-ti urmăresti telurile în viată.
Tu ce tel urmăresti, Rachel?
Nu stiu.
- Astept să aflu. - Tineretea!
Dar tu, bătrâne?
- Ai vreun tel? - Da, cred în telurile familiei mele.
Un om curajos, tatăl meu a fost directorul departamentului spionaj
din Mossad, înainte să împlinească 50 de ani.
- Deci care este telul tău? - Să fiu directorul spionajului la 40.
Dar tu, David? Ce scop în viată urmăresti?
Asta.
Asta?
Doar asta? Spune-mi, ce vrei să faci în viată?
Vreau să-l prind pe Vogel.
Vreau să fie judecat, vreau ca lumea întreagă să privească.
Vreau ca toată lumea să stie ce a făcut.
Vreau să se cunoască adevărul.
Și mai vreau o altă băutură.
Uită de asta.
Să uit de ce?
Am petrecut ani de zile împreună cu el si nu-l cunosc.
Nimeni nu îl cunoaste.
E singur.
Dar familia lui?
- Toată familia? - Da.
Poate nu este întotdeauna un lucru bun să supravietuim.
- Cum ai ajuns la mine? - Poftim?
Cine v-a spus despre mine?
"V-a"?
Ai fost trimisă de un doctor, sau de o companie de asigurări?
De doctorul Eisenberg.
Ce mai face bătrânul evreu?
Foarte bine.
Drt Roget, au existat în familia dvs probleme de infertilitate?
Nu.
Aveti probleme cu ciclul?
Nu.
Cred că stiu care este problema.
Ovarele dvs nu sunt suficient de fertile, trebuie un tratament.
O mică injectie.
Doriti să continui cu procedeul?
- Mai aveti frati sau surori? - Nu.
Întorceti-vă.
O mică întepăturt.
Am terminat.
Esti singurul copil în familie?
Și totusi spui că nu au existat în familie probleme de fertilitate?
Mama nu a mai putut avea copii după război.
Îmi pare rău.
Esti în regulă?
Identitatea lui a fost confirmată. Avem undă verde.
Poimâine.
Faci un lucru foarte curajos.
Nu sunt curajoasă.
Sunt speriată.
Dar o faci oricum, pentru că stii cât de important este.
David...
Este whiskey.
Esti foarte frumoasă.
Bine, asta este mâna mea, iar acesta este depărtătorul.
- Ai făcut sex noaptea trecută. - Da.
Asta este bine.
Foarte bine. Esti în perioada fertilă.
Nu ai de ce să te temi. Întreabă pe oricare dintre pacientii mei.
Dar pacientii din Birkenau?
Ajutor!
Doctorul! Repede!
S-a prăbusit.
- Ce s-a întâmplat? - Nu stiu.
Nu stiu. A început să se tină cu mâna de piept si s-a prăbusit.
O să chem ambulanta.
Am nevoie de o ambulantă.
Clinica de fertilizare.
Strada Karlstrasse numărul 42.
Sotul meu a făcut un infarct.
- În clinică? - Da.
Venim imediat.
Haide, grăbiti-vă.
Grăbiti-vă...
Au venit. Rămâi cu el. Mă duc să-l aduc pe doctor.
Pe aici.
Trebuie să-l ducem imediat la spital.
Veniti.
- O să fie în regulă? - Facem tot ce putem.
Îmi pare rău, dar nu puteti veni cu noi.
Dar... trebuie să vin cu el.
Mă tem că nu este posibil. Noi reglementări.
Nu îti fă griji, este pe mâini bune.
Totul o să fie în regulă.
Aveti un foc?
- Draga mea. - Da.
- Vrei să vorbim? - Bine.
- Lucrezi ca prostituată? - Da.
După terminarea programului, majoritatea dintre noi mergem la bar.
Vrei să mergi?
Hei, ce facem aici?
Ce se petrece?
Trebuie să continuăm să mergem.
Bine, du-te si comandă-mi o bere.
Atunci ne vedem peste jumătate de oră.
- Ce se petrece? - Nu stiu.
Multumesc.
Trebuie s-o urcăm în tren.
Ajută-mă cu el.
Hei! Rămâneti pe loc!
Actele dumneavoastră.
Lucrez aici, sunt în pauză.
Actele.
Poti pleca mai departe.
Plecăm. Acum!
Nu fără ea.
Actele.
Este tăiat gardul!
Alarmă! Trage!
Haideti, haideti!
Opriti-vă!
Haideti!
Jos!
- E mort? - Cine?
Soldatul care ti-a văzut fata. Este mort?
Nu.
S-a trezit Vogel. Cum naiba s-a întâmplat asta?
I-ai administrat toată injectia?
- Eu... - I-ai administrat toată injectia?
Nu stiu. Credeam că asa am făcut.
Am esuat în a ne îndeplini misiunea.
Nu s-a terminat.
- Ne-am trădat tara, familiile... - Încă îl avem.
Încă este al nostru.
Încă îl avem.
Ai stabilit legătura?
Ce se petrece?
- Ce au spus? - O să dureze.
Trebuie să facă o rută nouă.
Trebuie să găsească pe cineva să ajute.
Vor încerca cu americanii.
Asa că o să lucrăm în schimburi, o să îl hrănim,
si îl ducem în viată.
Ai fost văzută, nu părăsesti casa.
Putem reusi să facem asta.
O să îl ducem în Israel.
O să arătăm lumii ce a făcut.
Ajutor!
Porcilor!
La naiba!
Dati-mi drumul!
Ajutor!
Da! Da...
Sotia mea...
este în regulă?
Este teafără?
- Nu poti vorbi cu el. - Nu i-am spus nimic.
- Nu poti să-l asculti. - Știu.
Nu sunt supărat. Doar îti spun că nu putem vorbi cu el, nu-l putem asculta.
El nu este acolo.
Nu este o fiintă umană.
Ni s-a dat o dată.
Peste zece zile.
Or să ne ajute americanii.
Bine.
Nu...
Vrei să o faci, pot să văd asta în ochii tăi.
Un unghi diferit, o usoară apăsare si gata.
De ce nu o faci?
Pentru că vreti să trec printr-un proces mai întâi?
Îti place să crezi asta.
Îti imaginezi asta.
Te întrebi dacă sângele va sări.
Nu-i asa?
ti-l imaginezi pe mâinile tale?
Îl poti simti.
Da. Fă-o.
Ucide-mă.
Fă-o.
Ce te opreste?
Voi evreii nu stiti să omorâti,
stiti doar să muriti.
Unul din cele mai mari regrete ale vietii mele este că n-am putut avea copii.
Sotia mea... ar fi fost o mamă minunată.
Ar trebui să încerci lămâile. Pentru greturile de dimineată.
Se spune că ajută.
Cum te numesti?
Hannah, Sarah, Rachel?
Esther?
Voi, evreii, vă mentineti aproape de trecut, nu-i asa?
Este un lucru bun. Foarte bun.
Te înteleg perfect.
Nu ai mintit la clinică când mi-ai spus despre mama ta, nu-i asa?
În legătură cu moartea ei...
Îmi pare foarte rău pentru pierderea suferită.
- Ce s-a întâmplat? - Nimic.
- Ce s-a întâmplat?
- Ne întelege - Ce?
Tocmai mi-a vorbit.
Întelege ce spunem. Ne ascultă.
Este în regulă. În curând se va termina totul.
De ce nu ati plecat?
În gară, ati fi putut pleca. De ce nu ati făcut-o?
Ce au spus?
Au spus... să asteptăm.
Ce înseamnă asta?
Americanii s-au retras. A fost hrănit?
- Dumnezeule. - L-ati hrănit?
- Trebuie să plecăm. Au spus să asteptăm... - Vorbesc cu ea!
Este schimbul ei. În loc să facă ceea ce ar trebui,
este aici cu tine. Răspunde la afurisita de întrebare!
- L-ai hrănit? - Da, l-am hrănit.
Nu există niciun plan. Niciun nenorocit de plan.
Politia este peste tot. Cercetează casele.
Am ucis un om, iar acum americanii vor să se retragă.
Nu vor să aibă nimic de a face cu noi.
E o afurisită de mizerie si ei se îndepărtează de noi cât de rapid pot.
- Nu, nu ne pot abandona. - Ghiceste din nou.
Pentru că am dat-o în bară. Am stricat totul!
- Acum suntem singuri. - Nu!
Ai fost urmărit?
- Ce faci? - Stephan.
- Stephan!
Dacă sunt ei, el moare.
- Nu! - Nu scapă pentru ce a făcut.
- Miscă-te. - Nu asta este misiunea.
- Miscă-te! - Stephan, nu fă asta.
Dă-te din drum.
- Nu pentru asta am venit. - Eu decid care este misiunea.
- Putem termina asta. - Dă-te naibii din calea mea.
A fost doamna din apartamentul de la subsol.
Ne-a invitat la petrecerea de Anul Nou.
O să plecăm. O să face un plan nou.
Ce faci?
Este schimbul tău.
- Știai despre asta? - Despre ce?
Era legat la gură. Vrei să se sufoce?
M-am săturat să-i văd fata.
Du-te înapoi înăuntru.
Să nu mai faci asta.
Nu dai tu ordine, David.
Acum este schimbul tău. Întoarce-te acolo înăuntru.
Încetati!
Nu suntem animale.
Aminteste-ti cine suntem. Aminteste-ti cine nu suntem.
- Ce faci? - Ies.
- Nu poti să iesi. - Te rog, lasă-mă să ies.
- Nu poti să iesi. - Nu voi fi văzută.
- Rachel. - David, te rog, ies la o plimbare.
- Nu poti să iesi. - Am nevoie de putin aer.
- Te rog, dă-mi drumul. - Rachel...
La naiba cu tine!
Cum se simte?
Dacă as avea de ales, as prefera să mă hrănească Rachel.
Este foarte blândă.
Într-o altă viată,
ar fi putut însemna ceva pentru mine.
Cum se simte astăzi?
Ar trebui să o lasi să se odihnească mai mult.
Este periculos în primele două luni de sarcină.
Nu stiai...
Asadar nu esti tu tatăl... Credeam că tu esti.
Am crezut... nu stiu.
Felul în care o privesti.
Felul în care te priveste ea.
Trebuie să fie dificil.
Stephan nu pare a fi un familist.
Este prea ambitios, prea... nu stiu.
- Dar tu, David, te văd cu copiii... - Taci!
Îmi exprim părerile de rău pentru suferinta ta.
Ce stie un monstru ca tine despre suferintă?
Ai orbit copii
încercând să schimbi culoarea ochilor.
Ai ucis oameni.
Le-ai înlocuit mâinile si picioarele în timp ce-i priveai cum...
Asta nu e medicină. E nebunie.
Asta este boală.
Asadar eram toti nebuni?
- Ăsta este răspunsul. - Nu există niciun răspuns.
Nu caut un răspuns.
Caut doar...
Îti tremură mâna.
Cred că tu esti cel căruia îi este frică, David.
Frică de monstru.
De ce crezi că a fost atât de usor să fiti exterminati?
Din cauza slăbiciunii voastre.
Am văzut-o. Am văzut-o în fiecare zi.
Fiecare dintre ei gândindu-se doar la cum să evite să fie biciuit,
bătut sau ucis. Fiecare gândindu-se doar la el însusi.
De ce crezi că era nevoie de doar patru soldati
să conducă mii de oameni în camerele de gazare?
Pentru că niciunul dintre miile de oameni nu avea curajul să reziste.
Niciunul nu s-ar fi sacrificat. Nici măcar când le luam copiii.
Atunci am stiut că voi nu aveti niciun drept să trăiti.
Nu aveati...
Iesim.
Iesi!
Nimic. Nicio urmă.
Absolut nimic.
S-ar fi putut duce la clinică.
- Trebuie să-l găsim. - Nu se duce la clinică!
A dispărut.
15 ani a durat să-l găsim.
A dispărut si nu o să-l mai găsească nimeni niciodată.
Și ce o să facem? O să suni să raportezi tu?
O să le spui tu s-a dezlegat cu un afurisit de ciob dintr-o farfurie?
Minunat. Nu mă trageti si pe mine cu voi. Eu n-am gresit cu nimic!
Amintiti-vă asta.
A dispărut si nu o să-l mai găsim niciodată.
Este vina mea.
Ratarea misiunii.
S-a întâmplat din cauza mea.
Eu i-am dat drumul.
Nu o să-l mai găsească nimeni niciodată.
Dar dacă nu a evadat?
Ce vrei să spui?
Doar patru oameni stiu ce s-a petrecut în camera asta.
Noi si cu el, iar el nu o să vorbească.
Nu va mai auzi nimeni de el niciodată.
Nu.
Nimeni nu trebuie să stie ce s-a întâmplat aici.
A evadat.
Dar nu trebuie să spunem neapărat adevărul acasă.
Adevărul poate să fie cum vrem noi să fie.
Și adevărul este că Vogel a încercat să evadeze,
tu te-ai luptat cu el si ai fost rănită.
Adevărul este că cu câteva secunde înainte să dispară,
Rachel a luat arma si l-a împuscat.
Adevărul este că a trebuit să scăpăm de el. Am scăpat de cadavru,
am înlăturat orice urmă a "Chirurgului din Birkenau".
Nu putem minti în legătură cu asta.
Știi ceva? Trebuie. Trebuie!
Nu e vorba despre noi. E vorba despre Israel.
Asta este o umilintă natională. Nu putem fi văzuti că am esuat.
Iar în final, Vogel va putrezi în vreo junglă, uitându-se peste umăr,
asteptând un glonte?
Cine poate sti? Poate că asta este cea mai rea soartă.
Poate asta este...
Cel mai important lucru este dreptatea.
Se pare că s-a făcut dreptate.
A fugit. Ce mai contează dacă a fugit?
Are dreptate. Nu e nicio diferentă. Nicio diferentă!
Trebuie să cădem de acord
să nu mai vorbim niciodată despre asta, indiferent de motiv.
Nu trebuie să spunem nimănui.
Adevărul va rămâne în camera asta, între noi.
De acord?
Spuneti.
Am nevoie să vă aud spunând asta.
Spune.
De acord.
David...
Rachel, spune.
Este un jurământ. Spune-l.
Spune.
Uite ce s-a întâmplat! Ai spus că nu va vorbi niciodată.
- Ai spus că nu va... - Nu stim că este el cu sigurantă.
- Dacă o să citesti, o să vezi că... - Este în viată, este în Ucraina.
Ce altceva mai e de citit?
Uită-te la titlul articolului.
Un pacient de la un spital psihiatric pretinde că este "Chirurgul din Birkenau".
Un bătrân nebun.
Cum l-ai găsit?
David s-a întors după tot acest timp, am vrut să stiu de ce,
am pus să-i fie perchizitionat apartamentul si am găsit aia...
în computerul lui.
ti-a spus ceva despre asta seara trecută?
Rachel, ti-a spus ceva?
- De ce s-a sinucis? - Pentru că nu a putut face fată.
I-am spus că trebuie să rezolve asta si nu a putut face fată.
S-a temut că întreaga poveste va iesi la iveală si s-a panicat.
Să rezolve asta? Ce înseamnă asta?
- Să rezolve asta... - I-am spus să-l găsească pe Vogel.
I-am spus să-l omoare.
Știai că a fost bolnav? ti-a spus, nu-i asa? Știai că a fost bolnav.
- Știai... - Nu stiu de ce vorbesti de David...
- A ales o cale lasă de a scăpa. - Trebuia să-l lasi în pace.
Era un om bolnav în spital.
Nu l-ar fi crezut nimeni, nu l-ar fi ascultat nimeni.
Un jurnalist de la un ziar din Kiev, Yuri Tiov...
A aflat de povestea asta si voia să-i ia un interviu.
Apoi totul s-a destrămat.
Noi nu stim în ce spital este, dar jurnalistul stie.
- Tu trebuie să afli unde este. - Despre ce vorbesti?
David s-a scos din ecuatie, iar eu nu pot să o fac.
Tu esti singura care rămâne.
- Esti nebun? - Nu putem...
Nu pot face asta. Nu pot.
Uită-te la mine. Nu sunt capabilă.
Nu am mai fost agent de 30 de ani.
Esti nebun. Nu, nu pot să o fac!
Trebuie să o faci, Rachel.
Pentru că ai fost creditată cu uciderea lui timp de 30 de ani.
Și pentru Sarah.
Nu o să fac asta!
Știam că se va întâmpla asta.
Știam că o să fim pedepsiti, ca o să trebuiască să plătim.
- Credeam că am fost pedepsit deja. - Dumnezeu nu pune bombe în masini.
Nu mă refeream la scaunul cu rotile.
Dacă m-as putea întoarce în timp, Rachel, as schimba totul.
Dar un singur lucru nu l-as schimba niciodată.
Ea nu o să afle.
Nu trebuie să afle niciodată.
La ce etaj este ziarul "Ukraine", vă rog?
- Primul etaj. - Multumesc.
tigări, vă rog.
Multumesc.
În acel moment, când zăceam acolo,
nu cred că mă gândeam deloc la mine.
Mă gândeam la mama mea.
Mă gândeam la faptul că a suferit mult în Europa în timpul războiului.
Aceasi întrebare dlui Peretz.
Dă-l naibii!
Să-l ia naiba!
Grăbeste-te.
Du-te înapoi în pat, Sarah.
Propria mea petrecere, iar tu esti singurul prieten pe care-l am.
Toti prietenii lui Stephan...
si prietenele...
Cred că nici măcar nu e interesat de ele. Încearcă doar să mă pedepsească.
- Pentru ce? - Pentru totul.
Că am rămas însărcinată, că nu îl iubesc...
Pentru tine, David.
Credeam că tăcerea este pentru soldati, nu pentru mine.
David, vorbesc cu tine.
- Plec. - Ce?
Pleci din Mossad?
Din Mossad, din Israel...
Unde te duci?
Nu stiu... Poate Paris...
Și apoi...
Nu stiu.
- Când? - În noaptea asta.
- Nu fi nebun. - Rachel.
- Nu fi nebun. În noaptea asta? - Rachel.
- De ce faci asta? - Rachel...
- Nu poti să pleci, nu poti... - Ba da, pot.
- De ce? - Pentru că nu mai pot face asta.
Nimic din toate astea.
Dacă rămân...
Nu stiu.
Acum e vorba de ziua de azi. De petrecere.
- Nu fă asta. Stephan vrea... - Vino cu mine.
- Ce? - Vino cu mine.
- Nu pot. - Poti.
Poti.
- E norocoasă Rachel. - Sunt minunati.
Arată ca o pereche...
Sunteti foarte norocosi.
Multumesc.
E bine că ai o carieră frumoasă.
Poate mai curând decât crezi.
Rachel, vrei să vii înăuntru să-l saluti pe Michael? A întrebat mult de tine.
Da.
Scuzati-mă.
Am un plic pentru un ziarist.
O să i-l pun în birou...
Vă rog.
Nu...
Asta este ciudat. Pot să jur că am armat alarma.
Să vă spun ceva. În clipa aia, când eram pe podea,
nu mă gândeam deloc la mine.
Mă gândeam la mama mea si la cât a suferit în timpul războiului.
Cred că asta mi-a dat puterea să mă ridic.
- Știe si Stephan asta? - Asa cred.
Lucrurile s-au înrăutătit între noi.
Ce cauti aici, David?
Ce faci?
Ce faci acolo?
Aranjez la loc.
Sunt chestii legate de muncă.
Este la spitalul Babenko.
Este chiar la marginea localitătii.
La aproximativ 230 de kilometri spre sud-vest de tine.
- Sub ce nume este internat? - Ivan Schevchuk.
- Are vârsta potrivită. - Când ar trebui să îl intervieveze Tiov?
Mâine. Și stie cum arăt.
Toată povestea asta se va încheia curând.
- Ce cauti aici, David? - Ai întâlnit pe altcineva?
A fost cineva.
Dar a plecat. Și nu am mai auzit nimic despre el.
- ti-am scris scrisori. - Dar nu le-ai trimis niciodată.
- Rachel... - Cât a trecut? 25 de ani?
- Am vrut să te văd. - În tot acest timp, nicio veste.
Am fost bolnav mult timp, Rachel.
Am fost internat în spital.
- Unde? - În Mexic.
Ce căutai în Mexic?
Am călătorit mult. America de Sud, nordul Africii...
M-am miscat în permanentă...
căutându-l pe Vogel.
Ce ai fi făcut dacă l-ai fi găsit?
As fi spus adevărul.
M-as fi dus la un ziar
si as fi spus: "Acesta este Chirurgul din Birkenau".
Și apoi l-as fi văzut în cele din urmă judecat.
Ce s-ar fi întâmplat cu noi?
Am fi fost liberi.
Ce s-ar fi întâmplat cu noi? Cred că am fi fost liberi.
Nu esti de acord?
Nu ai obosit să minti?
Dacă l-ai fi găsit tu, nu asta ai fi făcut?
Poate... acum 20 de ani.
Dar acum?
Oricum, nu e vorba doar de noi. Ci si de Sarah.
Ea nu a gresit cu nimic.
- A scris o carte. Știai asta? - Da.
Dacă adevărul ar iesi la iveală acum, ar distruge-o.
Asa că nu, nu as fi spus adevărul.
- Dar nu l-ai găsit, nu-i asa? - Nu, nu l-am găsit.
Lansarea cărtii este mâine. Poti să vii?
- Nu stiu dacă Stephan... - Dacă ne-am putea întoarce în timp...
Dacă te-as fi asteptat. Dacă ai fi venit...
- Ar fi fost diferit? - Nu ne putem întoarce în timp.
Am venit să îl văd pe dl Schevchuk.
Sunteti rudă?
Sunteti de la ziar. V-au trimis pe dvs?
Nu, nu. Sunt nepoata lui, Anna Baranova.
Am mai fost aici. Nu vă aduceti aminte?
Ei bine, orele de vizită s-au schimbat.
Uitati-vă cât este ceasul.
Priviti acolo programul.
Sunt Yuri Tiov.
Luati loc vă rog.
tineti usa, vă rog.
Esti ziaristul?
Știi cine sunt?
Nu. Nu.
Nu stiu.
Numele meu este Dieter Vogel.
Sunt "Chirurgul din Birkenau".
Ai auzit de mine?
Da, am auzit de tine.
Am ucis mii de oameni.
O să-ti spun totul.
Eu sunt "Chirurgul din Birkenau".
Am fost chirurg si am făcut operatii...
- Da. - Nu este el.
Asteaptă putin. Asta este o problemă legată de familie,
asa că vă rog să mă lăsati un moment singur. Multumesc.
- Esti sigură? - Nu este el.
- Doar un bătrân care a auzit prea multe. - Slavă Domnului. Asta este minunat.
Asta este...
- Esti în regulă, Rachel? - Te-ai înselat.
- Te-ai înselat în privinta lui. - În privinta lui David?
Nu s-a temut că povestea va iesi la iveală.
Când a venit să mă vadă mi-a cerut ceva.
- Ce? - Permisiunea.
Și nu i-am acordat-o.
Nu i-am permis să spună adevărul.
- Obosise să trăiască în minciună. - Adevărul este un lux, Rachel.
Unii oameni trebuie să pună pe primul plan alte lucruri.
tara lor, concetătenii lor, copiii lor.
- Sarah este foarte mândră de tine, Rachel. - Am vrut să fie mândră de mine.
- Desigur. - Am vrut...
Să fac ceva care să o facă să fie mândră de mine.
Nu să mint.
Rachel...
Oamenii trebuie să cunoască adevărul, Stephan.
- Rachel, asta poate... - La revedere.
Dle, membri guvernului vă asteaptă.
Da.
De ce ai venit?
De ce a trebuit să vii?
Schevchuk...
Știu, nu trebuia să vorbesc cu el.
Obosisem să ascund asta.
Numele meu este Rachel Singer.
Publică te rog ceea ce vei citi.
În 1965,
am luat parte la misiunea de răpire a lui Dieter Vogel,
Chirurgul din Birkenau,
pentru a-l aduce în Israel să fie judecat.
Am sustinut întotdeauna că Vogel a fost ucis în încercarea sa de evadare.
Dar asta a fost o minciună.
O minciună în care am trăit timp de 30 de ani.
Acum am înteles că trebuie să spun adevărul."
Subtitrarea: B1G 4 DxNA